Viterbo kyrkogård
Ta det lugnt nu.
- Är du okej? -Det är nåt här nere!
"Oscar de la Valeé, 1815."
Kapa kedjorna.
Vi begraver honom igen på andra sidan kyrkogården senare i kväll.
Och urnan?
- Lägg in den i min bil. -Vänta lite, monsignor.
Käre Michael. vi hittade nåt oroväckande i dag-
-precis utanför kyrkogården.
Jag sänder denna urna till dig-
-så du kan undersöka innehållet.
Du vet mer om magins historia och de esoteriska lärarna än jag-
-och jag hoppas att du kan dementera det jag fruktar.
Rom - antikhistoriska konstmuseet
Hej, Sarah. Har du sett Michael?
Inte på ett par timmar. Han fick ta Paul till doktorn.
Ja, just det. Jag undrade varför han inte svarade på sin mobil.
- Kom och titta på nåt. -Vad?
Jag ska visa. Följ med.
- Vad är det? -Kom, jag ska visa.
Jag vet att klockan är mycket, men du måste kolla in det här.
- Håll mig inte på halster. Vad är det? -Okej, det är en urna.
- Är det sant? -Ja.
- Var kom den ifrån? -Viterbo. Från en monsignor Brusca.
De hittade den i en kista som begravdes 1815.
- Visst är den fantastisk? -Jag har aldrig sett nåt liknande.
Michaels telefon är fortfarande av.
- Vågar vi öppna den utan honom? -Fråga inte mig.
Vi bara öppnar den. Jag rör inte brevet.
Vi gör det.
- Behöver du hjälp? -Nej, jag tror att det går bra.
- Jäklar! -Är du okej? Vad är det?
Jag skar mig. Det är ingen fara.
- Är du beredd? -Ja.
Då öppnar vi. Det är lite trögt. Okej, så där ja.
Försiktigt.
Oj. Titta noga på handtaget och säg vad du ser.
Ädelstensinfattningarna är en medeltidsteknik, va?
Jättebra. 1200-talet, troligen.
- Titta, tre statyer. -Han är lite läskig.
Här, ta den.
Det finns mer. Titta.
De är så välbevarade.
Titta på skriften här.
Det finns mer.
Det här är nån slags talisman.
- Kan du läsa skriften? -Nej, inte på stående fot.
Det är nåt antikt språk.
Stick och ta de arameiska och mykenska ordböckerna.
Han vill att vi börjar undersöka det här med en gång. Tack.
"Seera"...
"Leraji"...
"Sabnack"...
Nej!
Mater...
A/Ir/J/
Gå nu!
Snälla, hjälp mig!
Du såg fyra människor som du säger var vanställda?
Jag såg inte deras ansikten, men de rörde sig jättekonstigt.
- Hur då? -Det var som om...
Gud, de slet henne i bitar. Blodet var...
Hur rörde de sig?
De var liksom hopkrupna. Men jag såg dem bara i några sekunder.
- Det var tre vanställda människor? -Ja, och en apa.
- En apa? -Ja, den jagade mig.
Sarah...
Vad gör du egentligen på institutet?
Jag studerar konstrestaurering och arkeologi.
Katalogiserade du konstverken som stals innan de försvann?
Nej. Vi hade precis börjat undersöka dem.
Jag har berättat allt jag vet. Får jag gå hem nu, snälla?
- Det är okej, släpp in honom. -Sarah, är du okej?
- Michael, det var hemskt. Giselle... -Det är okej. Jag är här nu.
- Michael Pierce, museichef. -Enzo Marchi, utredningsansvarig.
- Jag kör hem henne nu. -Självklart, det är lugnt. Tack.
Helt otroligt. Hörde du det där?
Hon är galen.
Du är en vass kriminalare, vet du. Stick och håll ett öga på henne.
Får jag sova hos dig i natt? Jag vill inte vara ensam.
Klart du får.
Det är iskallt ute.
- Kan jag tända en brasa? -Visst. Jag ska bara se till Paul.
Han sover fortfarande.
Nåt mycket konstigt hände mig i kväll.
Jag skäms nästan för att berätta.
- Lova att inte tycka jag är galen. -Jag lovar.
Jag var fångad där inne och jag kunde inte komma ut levande.
- Sen... -Vad?
- Nej, det var inget. -Berätta nu.
Och sen hörde jag en röst i mitt huvud.
Den sa åt mig att gå. Och sen öppnades dörrarna med en smäll!
De var låsta och de öppnades med en smäll.
- Och där var en kvinna som... -Pappa?
Hej, tuffing, vad gör du uppe? Jag trodde att du sov. Kom här.
- Hej, Paul. -Hej, Sarah.
- Vill du ha varm choklad? -Ja. - Får jag vara uppe sent?
Ja, du får vara uppe sent.
Vi väljer en av dina böcker och lägger dig.
Vilken vill du ha? Den här?
Jag kommer med din varma choklad. Hopp isäng nu. Jag kommer strax.
Jag kan inte begripa det.
Varför måste de döda Giselle? Vad var så viktigt med urnan?
Att döma av vad du har sagt så kan de vara talismaner.
Jag ska till monsignor Brusca i morgon. Han kanske kan förklara.
- Hur känner du honom? -Han kom och föreläste i London.
Han är en ledande auktoritet på mysticism och ockult vetenskap.
Vetenskap? Du tror väl inte på skiten?
Det ockulta? Ja du, kanske, kanske inte.
Vad är det? Tror du inte det finns krafter där ute som vi inte förstår?
Nej. Du och jag är forskare. Vi ska tro-
-på det vi ser och det vi tar på.
- Chokladeni -Du ser, krafter.
Jag hör hela tiden den där rösten eka i mitt huvud.
- Jag tror att jag börjar bli galen. -Du blir inte galen.
Du blir inte galen, du bara...
Du behöver bara sova.
Försök sova nu.
Kaos!
Blod!
Tårar!
Mater!
Maghdat Roma! Maghdat Roma!
- God morgon, pater. -God morgon.
Jag söker monsignor Brusca.
Ni vet det inte, va?
Han fick en stroke dan efter att vi hittade kistan.
Han var vaken i bara några minuter innan han gled in i koma.
Jag beklagar verkligen.
Jag förstår att det är olägligt-
-men jag måste få veta om urnan.
Jag vet faktiskt inte varför nån skulle vilja ta urnan.
Jag vet bara att det stod ett namn på kistan: Oscar de la Valeé.
Oscar de la Valeé? Vet ni vem han var?
Brusca trodde att det var mannen som figurerar i en gammal historia-
-som varit populär i Aosta i flera sekel.
De flesta, däribland jag, ser det som en ren legend.
Men inte Brusca. Därför sände han föremålen till er för kontroll.
Kan ni berätta om historien?
Det var 1814 som arbetare som renoverade kyrkans curia iAosta-
-hittade en urna. Det fanns flera föremål i den-
-bland annat en kjortel som kan ha varit från hednisk tid.
Enligt legenden lämnade vargflockar skogen natten efter fyndet av urnan.
De grävde upp nyligen begravda lik på kyrkogården och slet dem i bitar.
Prästen där beslutade att skicka urnan till Vatikanen.
Oscar de la Valeé for dit med den.
Han var en riddare av ädel börd och bara han fick tala med påven.
Men vart han än kom på sin resa följde död och ödeläggelse.
Barn dog, skördar brann upp, hela byar las öde.
Många städer vägrade att ta emot de la Valeé. Folk var panikslagna.
När han nådde viterbo var han sjuk och blind. Kyrkan vårdade honom.
Han dog sex dagar senare och begravdes på en hemlig plats.
Urnan kedjades fast i hans kista och förseglades med krucifix.
Efter att urnan hade hittats var monsignoren som förvandlad.
Han började prata strunt.
Vänta, vänta...
Han skrev det här när stroken kom. En lista över vad som fanns i urnan.
-"Mater Lacrimarum"... -Mater Lacrimarum, ja.
Monsignoren trodde att urnan och dess innehåll var magiskt.
Att det tillhörde den onda häxan Mater Lacrimarum, Tårarnas moder.
Det är så synd. Han var en genialisk man. vänlig.
Och en fantastisk lärare.
Att han skulle sluta sitt liv med att tro på det här struntat...
Han sa väl till er det han så ofta sa till mig:
Guds planer för oss är en gåta för alla utom Honom.
Brusca skrev detta av ett skäl.
Ett som vi kanske inte förstår, men likväl ett skäl.
Adjö, pater.
Nej! Hjälp mig!
- Sära på benen! -Hjälp mig!
Stanna! Stilla!
Michael?
Hallå? Är det nån hemma?
Michael?
Paul?
Michael?
Michael? Vad har hänt?
- De tog honom. -Vem tog honom?
Barnvakten gick ut i två månader, sa hon.
Hon kom tillbaka och hittade det här.
"Om du vill se din son igen håller du silentium."
Silentium... Michael, jag är hemskt ledsen.
- Symbolerna är samma som på urnan. -Jag vet, det är samma människor.
- Det är nån slags svart magi. -Svart magi? Det vet jag inte...
Tror du allt är nåt slags Sammanträffande?
Var inte så naiv! Giselle är död, Brusca i koma och de har tagit Paul.
Allt är kopplat till urnan och talismanerna. De vill stoppa mig.
- De vill att jag håller tyst. -Om vad? Håller tyst om vad?
Mörkret som lägger sig över... Har du inte sett det?
Det händer! Följ med!
Jag ska visa dig. Vad tror du att allt det här är? Var är det...?
"En självmordsepidemi, 52 på två dagar."
"Våldsvåg i stan. Mord, bränder, människorov, kyrkvandalism."
Du skrämmer mig.
Jag ska till Monteleone och pater Johannes.
- Vad kan han göra som hjälper? -Han är vatikangodkänd exorcist.
Han vet mer om det ockulta än andra. Han hjälper mig få tillbaka Paul.
- Kan vi inte ringa polisen? -Nej!
Du såg deras blickar på museet. De trodde du var helt jävla galen.
Jag älskar Paul lika mycket som du, men är det bästa hjälpen han kan få?
Han är min son! Inte din!
Jäklar! Se dig för!
Är du här för firandet?
Ursäkta.
Tre fuñev,.
Tre ödesgudinnor.
Tre gracer.
Diana, den trehövdade.
Triaden. Varför är de alltid tre?
- H a Ilå ? - Sarah, det är Michael.
- Michael? Var är du? -Vänta, jag behöver din hjälp.
Säg vad jag ska göra.
- Nej, du måste... -Michae/P
Hallå, är du där? Michael?
- Hjälp mig, Sarah...hjälp mig. - Michael, är du kvar?
Michael?
Chotomateh!
Simone. Ikeh!
Nu hittar vi henne. Utan att väcka för stor uppståndelse.
Ni två följer med mig. Häråt. Sätt fart!
Vi är poliser. Nej, ni får inte gå in.
Tillbaka. Tack, fortsätt.
koncentrera dig.
Koncentrera dig!
De kommer inte att se dig. var inte rädd, de ser dig inte.
Vi tappade bort henne.
Vad är det?!
- Ursäkta. Vart går det här tåget? -Orte. Det går om en halvtimme.
Michael Pierces röstbrevlåda. Säg nåt efter signalen. Tack.
Michael, jag har fått problem. Jag åker till Monteleone. Hej.
Kan jag hjälpa dig?
Ledsen, jag förstår inte.
Hon är kanske där!
Sarah Mandy dödade kvinnan för att hon såg-
-ms Mandy ge sig på da Silva där borta. Så enkelt är det.
Mandy väger...50 kilo, max.
Da Silva, Gud vare hans själ nådig, var en jävla gorilla. Och beväpnad.
Nej, fallet rymmer mer än vi tror. Kan ni flytta tillbaka dem?
Hej. Jag heter Sarah Mandy. Jag söker min vän Michael Pierce.
- Han skulle besöka pater Johannes. -Nej, han är inte här.
Får jag träffa pater Johannes då? Det är väldigt viktigt.
Kom i morgon. Han kan inte ta emot dig i dag.
Det går tyvärr inte. Säg att jag inte ska stanna så länge. Snälla.
- Ja, ja, kom in. -Tack. Tusen tack.
Du ser ut att ha haft en besvärlig resa.
Du har den, vet du. Din mors blick.
Du är Elisa Mandys dotter, inte sant?
Jag är Marta Colussi.
Du är på pricken lik henne.
Jag kände din mor för många år sen i Tyskland.
Hon var en fantastisk lärare.
Jag lärde mig så mycket av henne. Hon var en fantastisk spiritualist.
- Den bästa jag har känt. -Mamma var dansare.
Och helare. En vit häxa, om du så vill.
Och du verkar ha ärvt vissa av hennes gåvor.
- Hör du... -Marta.
Jag känner dig inte och kom inte för att prata med dig, så lämna mig ifred.
Hur kom du undan på järnvägsstationen?
Vad... Vem är du?!
Elisa hjälpte dig, ledde dig. Visst gjorde hon?
Jag vet inte, jag hörde...
Jag hörde en röst.
- Kände du verkligen min mamma? -Mycket bra.
Du vet inte så mycket om henne, va?
Nej, jag minns inte så mycket av mina föräldrar.
Jag var liten när de dog i olyckan.
Bilolyckan i Freiburg.
Nej, vännen, jag beklagar. Det var inte det som hände.
Dina föräldrar blev mördade.
Va? Vad pratar du om? Ingen har nånsin sagt det till mig.
Vad är det du säger?
Din mamma vågade kämpa mot en mycket mäktig svart häxa:
Mater Suspiriorum, Suckarnas moder.
Suckarnas moder?
Pater Johannes?
- Hur många droppar? -20, tack.
Du ser trött ut. Du behöver vila.
Med allt som händer nu? Jag måste kämpa!
Snälla du, ta dina droppar.
Er svaghet är er styrka, pater.
Jag har väntat på dig.
- Du är Sarah. -Ja.
Jag har mycket att berätta för dig, om din mamma, om dig-
-och om en värld som du knappt känner.
För över tusen år sen föddes häxeriet-
-vid Svarta havets strand av tre systrar.
I åratal for de runt över jorden och spred död och ödeläggelse.
Sök i alla konsthistorieböcker och du hittar bilder på dem.
Till slut hittade de hem.
Mater Suspiriorum, Suckarnas moder, slog sig ner i Freiburg.
Smärtans moder, Mater Tenebrarum, for till New York.
Mater Lacrimarum kom till Rom.
Hon är känd som Tårarnas moder, den endaste och vackraste av de tre.
Och hon är den enda som lever.
Mater Tenebrarum och Mater Suspiriorum dog för många år sen.
Suckarnas moder? Hon mördade mina föräldrar.
Ja, men inte förrän din mamma hade skadat henne förfärligt.
Efter kampen med din mamma var hon en skugga av sitt forna jag.
Den unga dansaren Suzy Bannion lyckades till slut döda henne.
Men allt det är historia.
När urnan som Brusca hittade öppnades återgav det Tårarnas moder krafterna.
Hur vet du om det?
Din vän Michael berättade det-
-när han ringde och talade om en magisk, röd kjortel-
-som skulle vara en stor och mäktig talisman.
Jag har sett syner. Häxor kommer från hela världen för att fira henne.
Ja, de kommer till Rom varje dag. Varje plan, varje bil-
-varje tåg för hit fler. De ska få Rom att falla igen-
-för att inleda häxornas andra tid.
Jag orkar inte mer. Jag blir galen.
Det är inget fel på din hjärna. Det är världen som blir galen.
Kom och titta.
Titta. I regel får jag en förfrågan om exorcism i månaden.
Men de senaste dagarna har jag haft fler fall än under hela livet.
Varje präst jag pratar med står inför samma utmaning.
Tårarnas moder sprider ondska överallt hon kan.
Vissa dödar hon, andra gör hon galna.
Hon frossar på kaos och förtvivlan.
Vi har arbete att göra. Jag har en bok som visar oss hur.
Valeria!
Valeria?
Requiescat.
Pater Johannes!
- Moder? -Marta, kom tillbaka!
Moder, jag Iydde dig!
Kom;
Marta! Marta, hjälp mig!
- Var är din bil? -Där borta.
- Det är låst! Lås upp! -Jag hittar inte min nyckel!
- Varför försökte alla ta mig? -Din mamma. Vad gör du?
- Jag ringer Michael. -Är du galen? De spårar dig med den.
Du har rätt. Åt helvete med den!
Sov hos mig i natt. Där är du säkrare.
Nej, jag vill hellre hem. Michael kan nå mig där.
Här är mitt nummer och min adress. Ring när som helst, det är lugnt.
Du är Elisas dotter. Du står mig närmare än min släkt.
Jag vill inte skrämma dig, men de vet vem du är, Sarah.
- Lova mig att inte lita på nån. -Jag lovar.
Vad händer här?
De bränner kyrkorna. Det blir värre.
Maten!
Det var nån i min lägenhet. Jag såg ljus och skuggor under dörren.
Det känns som om jag blir galen! Snälla, hjälp mig. Hjälp mig.
Ta ett djupt andetag.
- Tack. -Lugna ner dig. Kom.
- Elga, hälsa på Sarah. -Vad gör hon här?
Hjälp mig. Jag vet inte vad som händer med mig.
Varför händer allt detta mig? Varför?
De vet vem du är. De kan inte ta några risker.
- Men jag vet ingenting. -Du vet mer än du tror.
Hur har du annars överlevt så länge med de monstren efter dig?
Elga, ursäktar du oss ett ögonblick?
Snälla du.
Du har gåvor, Sarah. Du måste acceptera det om du vill överleva.
"Os habent et non Ioquentur."
"Oculos habent et non videbunt."
"Aures habent et non audient."
Se och lär.
Andar på drift.
De finns överallt, särskilt här i Rom.
De gamla husen är fulla av spöken. Tänk efter.
Staden är 2700 år gammal och vi står på fem lager gravar.
- Hur gör du det? -Du kan också.
Med dina gåvor kan du se det som andra inte ser.
Blunda.
Fokusera all din energi och koncentrera dig på den punkten.
Bra.
Nu gör du som jag gjorde och blåser.
- Sarah... -Nej, det är omöjligt.
- Mamma? -Sarah...
- Mamma! -Rör henne inte, då försvinner hon.
Mater Lacrimarum blir starkare. Hon blir starkare, Sarah!
Var är du, mamma? Mamma!
Du är i stor fara, mitt älskade barn. Lär dig kämpa!
Nej, nej! Försvinn inte, mamma! Lämna mig inte! Snälla mamma!
Mamma! -Få henne att komma tillbaka!
Lämna mig inte...
Hon sa åt mig att kämpa. Du måste hjälpa mig.
Jag måste kämpa. Snälla du.
Jag är bara ett medium.
Jag kan kommunicera med andar, men det är i stort sett allt.
Jag har inte din mammas gåvor eller dina.
Du behöver en som kan vägleda dig, som kan visa dig åt rätt håll.
I morgon får du träffa Guglielmo de Witt. En stor belgisk tänkare.
Han ska berätta nåt användbart, om det inte är för sent.
Tack.
Nej...
Nej!
Marta, svara.
Hallå?
Marta, du måste därifrån nu. Marta? Hallå, vem där?
Fly! Det är för sent! Nu, fly nu!
Nej! Hon vet inget! Nej, gör det inte!
Maten!
- Var är Sarah? -Hon är inte här!
Idiot!
Det är du.
Det är det.
Var stark, var stark!
- Mamma... -Var stark, Sarah!
Mamma, vad gjorde de med dig och pappa när...
Det är historia nu. Det finns inget du kan göra. Det var ödesbestämt.
Jag var så arg för att du lämnade mig. Snälla, överge mig inte igen.
Förlåt mig, lilla Sarah. Jag kan inte prata mer.
Jag hör till en annan plats nu. Använd dina gåvor. Använd dem.
Mamma?
Vi söker en kvinna, 28 år gammal.
Hon heter Sarah Mandy. Gå inte fram till henne.
Michael...
Michael!
Michael, stanna!
Michael?
Michael, mår du bra? Är du sjuk?
Var är Paul?
Jag trodde... Har du...
Jag tror att han är död.
- Herregud. -De dödade honom.
- Herregud. -Och jag kan inte...
Jag vill inte prata om det nu. Vi går.
Min lägenhet är inte säker. Vart jag än går så...
Vi går hem till mig. De letar inte efter dig där.
- Nej. Inga lampor. -Varför?
Vi vill inte att de ser oss.
Jag är så glad att vi hittade varandra.
Mår du bra? Ska du inte vila? Ta av rocken...
Nej!
Jag fryser. Jag har inte varit inomhus en enda natt.
- Jag har letat överallt efter honom. -Jag var i Monteleone och sökte dig.
Jag kom inte dit. De följde efter mig.
Allt du försökte berätta... Jag förstår nu.
Förlåt att jag inte trodde dig. Jag är hemskt ledsen.
Du kanske inte ska röka. Ska du inte...
Ska jag fixa nåt? Te kanske?
Nej.
Nej, det är bra.
Jag är bara glad att jag hittade dig.
Jag mår fint. Oroa dig inte.
Michael, du blöder.
- Det är ingenting. -Herregud, du är skadad!
Nej, det är okej. Det är ingenting.
- Vad då, ingenting? Du är skadad. -Det är ingenting, sa jag! Släpp!
Jag sa ju åt dig att ge fan i mig!
Tror du att de hade skonat mig och mitt barn?
Du är så naiv. Du kan inte komma undan henne.
De dödade din son!
Din mor kan inte hjälpa dig mer.
Vi har alla en mor nu.
Tårarnas moder.
Din subba! Din galna... Din galna subba!
Guglielmo. Namnet Marta gav dig. Hitta honom!
- Mamma! -Sarah!
Morgonnyheterna fortsätter med dagens stora nyhet.
De kallar det Roms andra fall.
Vi har sett hundratals våldsdåd.
Kriminalinspektör Marchi, ni pekar på ett samband.
Ja, allt började med händelser på Roms konstmuseum.
Det brutala mordet på biträdande kurator Giselle Mares.
- Men hur hänger allt ihop? - Det utlöste allt som händer nu.
Vi ber ana hålla utkik efter Sarah Mandy-
-det enda vittnet till händelsen på museet.
- Är han misstänkt? -Gå inte fram till henne.
Ring polisens mordrotel.
- Fan för dig! - Nej, fan för dig!
Hallå? Kan jag få adressen till Guglielmo de Witt?
D-E W-I-T-T.
- Ja? -Jag måste träffa Guglielmo de Witt.
- Och du är...? -Mitt namn säger honom inget.
Okej, kom in.
Så du ville träffa mig?
Varsågod och sitt.
Som du ser så är jag inte så rörlig.
Jag är här för att jag måste fråga om...
Vi alkemister utövar en urgammal konst-
-men vi tittar på nyheterna.
Trodde du inte att jag visste vem du är, Sarah Mandy?
Och att polisen jagar dig för att du är efterlyst för mord?
En annan sak om oss alkemister: vi är inte bara en sak eller en annan.
God magi är god och svart magi är...
Den är också god. Lite av det som vi sysslar med är magi, vetenskap-
-esoterism, teosofi, naturrätt.
Lite ditten, lite datten.
Det här låter mig få veta vem du egentligen är-
-och vad du har sett.
Intressant. Jag ser att du har dolda krafter.
Instinkter mer än nåt annat.
Marta Colussi skickade dig, ser jag. Och din mor Elisa Mandy.
Vad gjorde ni med mig?
Tror du jag låter dig valsa in hit utan att ta reda på vem du är?
Varför kom du hit?
- Jag måste hitta Tårarnas moder. -Varför?
Se vad som händer med stan. Rom går under. Hon måste stoppas.
Vad tror du att du kan göra? Döda henne?
Min mamma var väldigt mäktig och jag tror jag kan ha samma gåvor.
Vilket du fick veta när? I går?
Jag vet inte...
Det måste finnas människor som kan hjälpa, människor som min mamma.
Pater Johannes sa att Mater Lacrimarum framkallar häxornas andra tid.
Pater Johannes hade rätt.
Nånstans i stan har firandet börjat.
Men det finns ingen armé goda häxor där ute som kan undsätta oss.
Om du vill stoppa henne måste du göra det själv.
- Så jag får klara mig själv nu? -Jag sa inte att jag inte hjälper dig.
Jag kan inte ge dig svar, men du kan få information. Följ mig.
För hundratals år sen bodde den store romerske alkemisten Varelli-
-en tid i den här villan. Han var också en duktig arkitekt.
Mot slutet av sitt Iiv byggde han bostäderna åt de tre mödrarna.
Den här kan berätta något som du behöver veta.
De tre mödrarna.
Jag vet inte vad det kostar mig att bryta-
-det vi alkemister alltid har kallat silentium.
Jag mätte de tre mädrarna och byggde tre hus år dem.
Ett i Freiburg, ett i New York och ett i Rom.
Jag upptäckte för sent att husen döljer vidriga hemligheter.
Från dem sprider systrarna smärta, tårar och mörker ut över världen.
Det här huset ska vara det som Varelli byggde i Rom.
"Det du ser finns inte."
"Och det du inte ser är sanning."
Det är en gåta. Hitta Mater Lacrimarums hem-
-och du hittar svaret.
- Vill du verkligen göra det här? -Har jag nåt val?
Mater.
Stanna! Stanna här!
Vem är du?
Jag såg några kvinnor komma in. Såg du dem?
- Ska du intervjua mig? -Ja.
Här. Hur länge har du bott här?
Länge. 30-40 år.
Sen nazisterna flydde i slutet av kriget.
Vem bodde här före dig?
Jag vet inte...ett slags sällskap.
- Filosofer, konstnärer. Minns inte. -Varför flyttade de?
När nazisterna tog över villan torterade och dödade de många här.
Du anmäler mig väl inte?
- Vart tog hon vägen? -Jag tror att hon gick.
Jag kollar där uppe. Stanna här.
- Hon är inte där! -Då har hon gått. Allt är okej.
- Du glömde vad vi ska göra, va? -Nej.
Meddela dem varje gång någon kommer hit och snokar!
- Förstått?! -Ja.
Gå!
Vart tog de vägen? De bara...
De är här inne. Jag känner det.
"Det du ser finns inte. Och det du inte ser är sanning."
Husets hemlighet.
Det är samma symboler som jag såg på urnan.
Katakomber. Det här är outforskade katakomber.
Herregud.
Detta är Tårarnas moders hem.
Och hennes anhängare.
Gode Gud.
Häxor.
Häxor? Vad pratar du om?
Du ska få se.
Stanna bakom mig.
De tre gracerna.
- Vad gör du här nere? -Jag är konsthistorier och ville se.
- Följ med oss, så ska du få se. -Ja, vi ska visa dig!
- Mater, ge oss kraft! -Bränn allt!
Jag ska!
Maten!
Titta, moder! En inkräktare!
- Vänta! Nej! -Ta honom!
Vi äter upp dig levande.
Häng honom!
Vår stund kommer.
Hej, Sarah.
Kom hit.
Vem vill äta flickan?
Jag.
Vi har väntat på detta ögonblick i ettusen år!
Vår kraft finns här. Maghdad...Tamrad...
Ingen kan stoppa oss nu! Ingen!
- Vad händer?! -Det är en jordbävning!
Sarah!
Det är jag, det är jag.
Kom, kom.
Enzo...
UPP, UPP: UPP!
Text: Thomas Jansson Prima Vista